Tényleg, ennyi szörnyűséggel lehet jellemezni egy óvodás kisgyereket? Tényleg ekkora a baj a gyerekkel? Vagy csak túlságosan elővigyázatosak az óvodapedagógusok?
A szülőt a kézhez kapott papírral, a hirtelen sokk után a nevelési tanácsadóba irányítják, hogy szakvéleményt kérjenek a gyermekről.
Mit tehet a szülő, miután egy ilyen jellemzést kap kézhez?
Először is ne essen kétségbe, ne ültesse az agyába, hogy a gyermeke értelmi fogyatékos és mozgáskorlátozott…
A rendszeres mozgás beiktatása a mindennapi életbe már kisgyermekkorban fontos, és szükséges… és itt nem elsősorban a játszótéren, vagy „motorozással” eltöltött órákra gondolok (persze azok is fontosak).
Függetlenül attól, hogy a gyerekről kérnek-e ilyen szakvéleményt az óvodából, vagy nem, és függetlenül a szakvélemény eredményétől a szülő mindenképpen keressen a gyermekének olyan sportágat, olyan mozgásformát, amit a gyermeke is el tud fogadni néhány alkalom után.
A fiúknak pl. a foci vagy valamilyen küzdősport, a lányoknak néptánc, balett, gimnasztika. Az úszás és a korcsolya mindkét nem számára élvezetes és hasznos lehet.
A következőkben - a holisztikus szemlélet jegyében - három oldalról közelítem meg a témát:
-
Egészséges testi fejlődés
Az egészséges életmód mai világunkban kiemelkedő fontossággal bír, aminek részeként a megfelelő táplálkozási szokások kialakítása mellett a szülőknek oda kell figyelni arra is, hogy a rendszeres mozgás „szokássá”, magától értetődővé váljon, a gyerek mindennapi életébe beleolvadjon.
A rendszeres mozgás nem csak az izomzatot fejleszti, hanem az egészséges csontképződéshez is hozzájárul. E kettő közös fejlődése, valamint az, hogy az erős csontozat felnőttkorban is megmaradjon (és ne csak az erős izomzat), későbbi erőnlétünk alapfeltétele. A mozgás késleltetheti, lassíthatja a későbbi csontleépülést. Ezért nagyon fontos, hogy már akkor elkezdjük a megelőzést, amikor csontjaink még a felépülési fázisukban vannak csak. Természetesen nem kell rögtön az öregkorra gondolni, elég csak a kamaszkorig előremenni. A kamaszkori hirtelen növekedés megviseli a csontokat és az izmokat, megfelelő erőnlétük, tartószerepük hiányában megjelennek a különböző fokú tartásproblémák, gerincferdülés, egyéb vázrendszeri deformitások. Gondoljunk csak bele: a tizenévesen elkezdett kötelező gyógytorna sokkal kellemetlenebb a kamasz számára, mint a kisgyermekkorban elkezdett edzés.
A rendszeres mozgás, sport nagy mértékben javítja a tüdő gázcseréjét, ezáltal a vér oxigénfelvételét, végeredményben pedig a sejtek oxigénellátottságát. Ez többek között azért is fontos, mert a megfelelő oxigénellátottság az egészséges szervezet alapja, oxigénhiányos állapotokban viszont a szervezet különböző fokú degeneratív elváltozásokat produkál (pl. rákos sejtek képződése).
A cikk a hirdetés alatt folytatódik.
A mozgás élettani hatásai között fontos megemlíteni még, hogy jelentősen hozzájárul a nyirokkeringés fenntartásához, serkentéséhez (hiszen a nyirokrendszernek nincsen saját keringető motorja, mint a vérkeringésnek a szív), ezzel elősegítve a szervezet méregtelenítési folyamatait, immunrendszerünk karbantartását.
-
Idegrendszeri fejlődés: az értelem, az elme fejlődése és a mozgás fejlesztő szerepe
A mozgás az értelmi fejlődés alapja. Ha javítjuk a mozgásbéli hibákat, fejlesztjük a mozgáskoordinációt, az egyensúlyérzéket, az kihat az agy teljes működésére, a későbbi tanulási folyamatokra is. Létezik egy csak az emberre jellemző mozgásbéli egyedfejlődési sor: kúszás - mászás - járás - dominancia megválasztás (jobb-bal kérdés, nem csak a kéznél, hanem a lábnál és szemnél is). Van ezen kívül egy szintén kizárólagosan emberi kommunikációs forma: beszéd - írás - olvasás. Ez utóbbiakat csak akkor tudja a gyermek akadályok nélkül, maradéktalanul elsajátítani, ha az idegrendszere teljesen beért ezekhez a folyamatokhoz, vagyis végigment a mozgásbéli fejlődéseken, mindegyiket maradéktalanul elsajátítva. Bármilyen lemaradást, kimaradást kiválóan lehet fejleszteni az időben, már óvodás korban elkezdett megfelelő rendszeres mozgással. A megfelelően összeállított edzésprogram odafigyel a nagymozgásokra (a mászás, futás, stb.) és a finommozgásokra is (precíziós manipuláció: pl. a cipőfűzés, cipzárfelhúzás, masni kötés, stb.), fejleszti a gyermek egyensúlyérzékét, koordinációs készségét, térészlelését, a két agyfélteke összehangolt működését. Ha a két agyfélteke nem működik szinkronban, a külvilágból felénk érkező információt nem tudjuk megfelelően kezelni és feldolgozni, így mi magunk válhatunk saját belső fejlődésünk, haladásunk akadályává.
A kisgyermekkori sportolásnak tehát elsősorban nem az a célja, hogy a jövő olimpikonjait, futballistáit képezzék ki, hanem, hogy egyrészt megszerettessék vele azt a sportot, amit választott(ak a szülei), és hogy ügyesedjen a mozgása. Először az is nagy sikerélményt jelent a gyermeknek, ha pl. a két lába között „nyolcas” alakban körbe-körbe tudja vezetni a labdát, vagy egyszerűen csak meg tud állni a korcsolyával egy lábon. Később az ügyes cselezés, az első ugrások lesznek az újabb állomás. A lényeg, hogy a gyermeket biztassuk, dicsérjük, amikor ezeket a számára nagy dolgokat véghez viszi.
A versenyszerű sportoláson csak nagyobb - iskolás - korban érdemes elgondolkodni, amikor a gyermek már maga is meg tudja fogalmazni a céljait a választott sportággal kapcsolatosan. Ebben az esetben természetesen már a teljesítmény, a minél jobb eredmény elérése a cél.
-
Lelki fejlődés: a mozgás és a gyermek pszichés/szociális fejlődése
Amint azt már az előző részben is említettem, a gyermekek számára hatalmas sikerélmény, ha valami olyasmit képesek megcsinálni, amit eddig nem tudtak. Ilyenkor örömmel mutatják be új tudományukat a szüleiknek, és boldogan várják - mindegy megerősítésként - a szülő dicséretét, elismerését, biztatását.
A rendszeres sportolás tehát fejleszti a gyermek önbizalmát és öntudatát, a „képes vagyok rá” érzést. Növeli egyben a gyermek lelki állóképességét, tehát a kitartását. A csoportos mozgás órák alatt fejlődik a gyermek szocializációs és kommunikációs készsége is.
Kisebb és nagyobb korban egyaránt hasznos „fegyver” lehet az agresszió ellen: a küzdősportok pl. kiválóan alkalmasak „irányított agresszió-levezetéshez”, a negatív érzelmek és energiák pozitív alkalmazását. Pszichológusok, nevelési tanácsadókban előszeretettel ajánlják a küzdősportokat a hiperaktív, agresszív gyerekeknek.
A fizikai aktivitás növelése, a mozgás beiktatása életvitelünkbe az egyik legbiztosabb (és leggazdaságosabb) módja az életminőségünk javításának, és az egészségben, jó közérzetben eltöltött évek száma is bizonyosan növekedni fog. A rendszeres - rekreációs jelleggel végzett - sportolás csökkenti az olyan betegségek kockázatát, mint a különböző szív- és érrendszeri betegségek, a depresszió, a pszichoszociális stressz következtében fellépő izomfeszültség, a vázrendszer (csontozat) deformitásai, elhízás. A mozgás kockázatcsökkentő hatása nem függ ugyan az életkortól (sosem késő elkezdeni…), de minél korábban vezetjük be a gyermekeink életébe a mozgást, a mozgás örömét, annál hatékonyabban tudjuk kiküszöbölni a testi-lelki egészségüket károsító tényezőket, és annál boldogabb, kiegyensúlyozottabb felnőtteket tudunk nevelni belőlük.
Kérjük, támogasd munkánkat!
Ha szeretsz minket olvasni, ha csaltunk már mosolyt az arcodra, ha segített már neked valamelyik szakértőnk, vagy ha egyszerűen Te is fontosnak tartod, amit csinálunk, kérjük, támogasd munkánkat!
Banki átutalással:
Magnet Bank 16200106-11697987
Kedvezményezett: Családi Háló Közhasznú Alapítvány
Közlemény: Média támogatás
Vagy bankkártyás fizetés Simplepay-el az alábbi gombra kattintva:
![]() |
Farkas-Cseh Lívia (szabadságon)Természetgyógyász - fitoterapeutaElérhetőségeim: Telefon: 06-30/416-76-62 Skype: putzlivi Honlap: http://www.smaragdhaz.hu Blog: www.holisztikusgyogyulas.blogspot.com www.ortomolekularis-medicina.blogspot.com |
Bemutatkozás | Megjelent cikkek | Kérdezz-felelek |
(A hozzászólások megjelenítéséhez jelentkezz be Facebookra!)